Протягом тижня, на сайті Новограда-Волинського 04141.com.ua проводилося опитування мешканців нашого міста щодо їх ставлення до реформи МВС, а саме ліквідацію поліції та створення поліції. Всього проголосували 113 осіб. Опитування завершене 27 жовтня 2016 року. Респондентам задане запитання: "Як Ви оцінюєте реформу міліції у поліцію?".
4.4% опитаних позитивно оцінили реформу, оскільки, на їх думку, на вулицях стало значно безпечніше, нові поліцейські заслуговують на довіру.
8% - байдуже на реформу, вони вважають, що все одно нічого не покращилося.
Найбільше респондентів, а саме 87.6% негативно оцінили реформу, оскільки криміногенна ситуація значно погіршилася.
Як Ви помітили результати опитування значно відрізняються від тих, які озвучують у своїх звітах представники МВС чи інші центри соціологічних досліджень. Можливо й так, оскільки вказані дослідження охоплюють усю Україну, а в нашому випадку у своїй більшості голосували мешканці міста Новограда-Волинського та району.
У черговий раз після даної публікації старий-новий поліцейський, піддаватиме тролінгу дану публікацію, переходитиме на персоналії та захищатиме "честь мундира". Насамперед зауважу, що будь-яким чином вплинути на результати опитування можливість відсутня. Маємо те, що маємо. Із системи "ворон ворону око не виклює" вже давно вийшов. Та й в принципі у ній ніколи і не був. А отриманий більш ніж десятилітній досвід, дає право зробити аналіз ситуації.
Отже, Кабінет Міністрів України 02 вересня 2015 року виніс Постанову № 641 "Про утворення Національної поліції України". Нацполіція створена як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ. Цього ж дня прийнятий Закон України "Про Національну поліцію", який набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування (за деяким виключенням).
Про реформу МВС тоді говорили, в тому числі і західні партнери України, як про таку, яка проходить найуспішніше. Люди чекали на покращення безпеки, молоді новоприйняті поліцейські у великих містах почергово приймали присягу на плацах та робили селфі у новій формі.
Чинні працівники міліції перебували в стані невизначеності і очікували на проведення переатестації. Вказаний період збігся з зростом рівня злочинності, оскільки занадто надриватися на роботі вже ніхто не хотів.
От і дочекалися так званої переатестації, ряди проріділи не густо. А навіть ті, хто і не пройшов атестації, без особливих проблем у судовому порядку відновилися на службі. Ефект очищення зведений до нуля, колізії у законодавстві, непродуманий метод проведення атестації і стара судова система знівелювала усі намагання відібрати з колишніх міліціонерів найкращих.
Станом на сьогодні проблема навіть не в цьому, вона у відсутності мотивації у більшості працівників поліції. Умови праці їх кращі не стали, більшість доношує "дзеркально-затертий" формений одяг, за свої кошти купує папір, затрачується на оргтехніку, заправляє службовий транспорт. Дана проблема дійсно озвучена керівництвом МВС - відсутність належного фінансування, для успішного проведення реформ. Але скільки коштів потрібно для запровадження дієвих інформаційних сервісів, скільки звернень від місцевих керівників поліції було до органів місцевого самоврядування щодо розроблення системи "безпечного міста" із впровадженням камер відеонагляду?
На відсутність коштів для належного функціонування правоохоронної системи годі скаржитися, одна з основних проблем у не клопіткій роботі найвищого законодавчого органу. 450 "вельмишановних панів" з вулиці Грушевського, ще до даного часу не можуть прийняти ряд нормативно-правових актів, які могли б підвищити ефективність роботи поліції.
До головних проблем реформи також слід віднести занадто забюрократизовану систему документообігу, отримання дозволів на проведення оперативно-розшукових заходів і негласних слідчих (розшукових) дій.
Вказана безхребетність державного органу, який би мав забезпечити правопорядок у державі не залишилася поза увагою представників кримінального світу. Там де держава не спроможна тримати ситуацію під контролем, її функції замінюють представники криміналітету. Будуть вони і суддями для людей, і податківцями для бізнесменів, і триматимуть свою комендантську годину для нормальних людей у нічний час. Що законослухняний громадянин може протиставити їм? Абсолютно нічого, ні засобів, ні будь-яких інших інструментів захисту у нього для цього не має.
Навіть не акцентую увагу на обігу нелегальної зброї з зони АТО. Всі хто хотів вже давно озброївся, а ціни на вогнепальну зброю та вибухівку у рази менші, ніж запропоновані для слухняних громадян пристрої для відстрілу гумовими кулями.
Влада зі своєю монополією на силу, із бажанням мати всеосяжний контроль над громадянами, сама заганяє себе у глухий кут. Хоча без підтримки громадськості, всі намагання змінити ситуацію успіху не принесуть.
У світовій практиці діє безліч приватних інститутів по забезпеченню безпеки держави та громадян, але в Україні їх втілювати не поспішають.
Наприклад, узаконення приватної детективної діяльності сприяло б ефективнішій роботі кримінального блоку поліції. Зобов'язання операторів мобільного зв'язку блокувати IMEI терміналів зв'язку по фактах зверненням про їх викрадення, зменшило б у рази вчинення їх крадіжок, оскільки навіть дорогий гаджет перетворювався б просто в іграшку.
Прикладів можна наводити безліч. Основні провали роботи поліції по лінії громадської безпеки та боротьбі з організованою злочинністю. Також динамічно набирає обертів шахрайство та кіберзлочинність. Результат - значне погіршення криміногенної обстановки.
Вказані результати опитування доводять, що громадяни скептично відносяться до результатів реформи у даному правоохоронному відомстві. Наше місто теж не може оговтатись від потрясінь, у зв'язку із вчиненням резонансних злочинів у Новограді-Волинському.